KUIDAS KIISUKESELE MAJA EHITATI
Kuidas sa siia sattusid, väikseke?
Siin oli minu maja, aga sina, teie lõhkusite selle ära.
Anna andeks, ma ei teadnud. - Ei teadnud!
Aga miks sa olid seal majas, üksipäini?
Kõik sõitsid minema, aga mind jäeti maha.
Ära kurvasta. Homme ehitame uue maja ja seal hakkadki elama.
Maja? Mulle?
Sulle! Aga seni roni kabiini, mootor ei ole veel jahtunud.
Saad hommikuni magada.
Tead, et ehitame maju iga päev? Tule kaasa meiega, siis ise näed.
Ja kuigi plangul ripub silt - ei tohi võõras käia siit,
kuid selge see, meil lahti tee, sest maja ehitame me!
Korrus korrusele peale - nii käib see! Majas mugavused kõik on juba sees.
Me au sees kõigi nende seas, kes kodu saavad esmareas.
Sest selge see, et neile veel just ehitame me.
Meie töö meid uhkeks teeb - on tähtis see! Ärge peole kutsuge, ei tule me.
Kuid mitte et ei tahaks me, vaid ikka kiirustame me.
Sest nagu näed, uus ehitus sel hetkel käiku läeb!
Pidage! Te ei pannud õigesti!
Kohe parandame!
Öelge, palun, kuhu kõik need masinad jäid?
Masinad? Sõitsid uusi maju ehitama.
Palun öelge neile kõigile edasi väga suur tänu mu maja eest.
Olgu, ütlen edasi. Teen veel tee siledaks ja ütlen edasi.
Kuhu lähed? - Koju.
Tähendab, oleme naabrid.
Ainult et, kui suureks kasvad, ära meid puutu!
Leppisime kokku?
Mitte puutuda?! Noh, olgu, leppisime kokku.
Ilusat soolaleivapidu!
Kassipoeg! Kui ilusake!
Tule, tule meile.
Tundub, et siin on päris hea.
Peaasi, et vihma ei tuleks.
Jutustas Pastella